Figyelj, Tommaso, tényleg muszáj a sziget közelében halászni?
Túl sokat aggódsz.
Nem tudom. Mi van, ha igazak a régi történetek?
Ugyan már, Giacomo! Tényleg hiszel a tengeri szörnyekben?
Túl sok furcsaságot láttak már ezeken a vizeken.
Azok csak mesék.
Csupa lódítás, hogy távol tartsanak minket egy remek halászhelytől.
- De Tommaso... - Nem lesz semmi gond!
Így már jobb.
Ez meg mi?
Elvétetted! Indulás, mielőtt visszajön értünk!
Megmondtam, hogy léteznek!
Micsoda szörnyeteg!
Rémisztő!
Kiszöktek a halak!
Ne!
Anya meg fog ölni!
Caterina!
Várj!
Jó reggelt, Branzino úr! És elnézést!
Hogy van Branzino asszony?
Üdv, Luca!
Elnézést, asszonyom! Nem...
De.
Giuseppe, gyere vissza!
El akarsz szökni, mint Enrico haverod?
Mert rossz hírem van számodra! Ő vagy halott, vagy...
odakint jár. Valahol. Világot lát.
De valószínűleg inkább halott.
Oké, mindenki megvan.
Monalisa, miért mosolyogsz?
Van még valaki odabent?
Giuseppe!
Miről beszéltünk az előbb?
Jaj, Giuseppe!
Na jó! Induljunk!
- Üdv! - Jó reggelt!
- Üdv, Aragosta asszony! - Szervusz, Luca!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Oké. Minden tiszta.
Szóljatok, ha szükségetek van valamire!
Valaki?
Nem? Oké!
Giuseppe...
Szárazföldi szörnyek! Mindenki a szikla alá!
Luca!
Kész az ebéd!
Mindjárt megyek!
Gyerünk! Vissza kell mennünk!
Két percet késtél. Jött egy csónak?
- Elbújtál? - Igen, anya.
Mert ha meglátnak, csak egy pillanatra is...
Azt hiszed, barátkozni jönnek ide?
- Nem. - Diskurálni?
- Nem hiszem azt! - Nem! Gyilkolni jönnek!
- Csak tudni akarom, hogy tudod. - Kösz, anya.
Gyerekkoromban hetekig nem láttunk csónakot...
és annyit mondhatok, hogy azoknak nem volt motorjuk.
Csak izzadt szárazföldi szörnyek voltak, evezővel.
- Szia, nagyi! - Szia, Bubi!
- Szia, apa! - Luca!
Nézd meg Csipettát! Vedlik.
Ó, ez csodás!
Rákszépségversenyre való példány, úgy bizony!
Ó, remek!
- Ne nézz a szemébe! - Bocsánat!
De ne kérj bocsánatot! Megérzi a gyengeséget.
Gyere, egyél, Luca! Gyere csak!
Idén le kell győznünk Branzinóékat a rákszépségversenyen!
Mindenki Bianca Branzinót ünnepli a díjnyertes rákjai...
meg a csodás delfinhangjai miatt. Ugyan már!
Erre bárki képes.
Igaz?
Nem értem, miért adnak ki ilyen hangokat a delfinek.
Miért nem beszélnek?
Luca, mi jár a fejedben?
Hát, csak azon gondolkodtam...
Honnan jönnek a csónakok?
A szárazföldi szörnyek városából. A felszín felett van.
Egyszer megvertem ott egy fickót egy kártyapartiban.
Mama! Mit művelsz?
Elég idős ahhoz, hogy hallja.
Te már jártál a felszínen, és átvedlettél?
Nem! Itt a vége! Elég!
Csak kíváncsi voltam.
Igen? Nos, a kíváncsi halat kifogják.
Nem beszélünk, nem gondolkodunk, nem vitázunk,
nem gondolkodunk a felszínről, és nem megyünk a közelébe! Érted?
Igen, anya.
Tessék. És most lássunk munkához!
Hahó!
Nézz a szemembe!
Tudod, hogy szeretlek, ugye?
Tudom, anya.
Kicsit aggódunk miatta, igaz?
Nem, kösz! Tele vagyok.
Húú!
Nyugi! Nem ember vagyok.
Hála az égnek!
Tessék, fogd meg ezt!
Maga errefelé lakik?
Mármint itt lent? Nem. Csak a cuccaimért jöttem.
Hé! Várjon, az az enyém!
Uram! Itt felejtette a szigonyát, meg...
Á, igen! Kösz!
Mi ez? Mit művel?
Ne!
Jaj, ne!
Segítség!
Első alkalom?
Persze, hogy az első! Én jó gyerek vagyok!
Hé, nyugi!
Lélegezz mélyeket!
Na? Hát nem szuper?
Nem! Rossz, és nekem nem szabadna idefent lennem!
Jó napot!
Köszönöm.
Jó napot! Megint.
Nagyi...
te tényleg felmentél a...
Oké, figyeljetek! Ő itt Smuca.
Most ő a főnök. Megértettétek?
Hűha! Ez kínos volt.
Tessék.
Gyere!
Várj! Olyan, mintha még mindig ott lenne.
Igen, ezt hívják fantomfaroknak. Majd hozzászoksz.
Oké. Járás.
Ne aggódj, mázlid van! Lényegében én találtam fel.
Először is pakold mindened egymás tetejére!
Mint egy rakás követ.
Szuper! Úgy értem, rendben, így is jó lesz.
A gyaloglás olyan, mint az úszás. Csak uszony és farok nélkül.
És víz sincs. Ezt leszámítva totál ugyanaz.
Próbáld csak meg!
Nem jó. Próbáld újra!
Próbáld a fejeddel kezdeni! Ne, több hasat adj bele!
Ez földön fekvés. Mondok valamit!
Csak tegyél egy lépést, anélkül, hogy gondolkodnál rajta!
Ne, ne gondolj rá!
Nem tudom, hogyan kell nem gondolni valamire!
Oké. Ezt figyeld!
Irányítsd a lábadat arrafelé, amerre menni akarsz. Oké?
És aztán csak arra ügyelj, hogy ne ess el!
Igen, ez az!
Jól van!
- Igen! - Kezdek ráérezni!
Nem is rossz, kölyök! Alberto Scorfano.
Luca Paguro.
Ez egy emberi dolog. Igazából a szakértője vagyok.
És mit jelent?
Amit az előbb mondtál.
Gyere! Mutatok még pár dolgot!
Azt a gyöngyházát!
Te idefent élsz?
Igen. Az apámmal.
Sokat van távol, úgyhogy nagyjából azt csinálok, amit akarok.
Nem veszélyes?
Szuperjó! Minden, ami jó, a felszín felett van.
Például még mi?
A levegő!
A gravitáció! Más néven a zuhanás!
Az ég! A felhők! A nap!
Ne nézz rá! Csak vicceltem. Mindenképp nézz rá!
Aztán ott vannak az emberi dolgok.
Mint látod, már régóta gyűjtögetek...
szóval kérdezz bármit!
Igen. Az ott a Varázslatos Éneklő Hölgygép.
Sajnos elromlott.
Nahát, megjavítottad!
Mi ez?
Ó, ez a legszuperebb dolog, amit az emberek valaha készítettek!
A Vespa.
Csak ráülsz, és bárhová elvisz, ahová csak akarod.
Az egész büdös nagyvilágban!
"A Vespa maga a szabadság."
Igen!
Menő, nem?
De.
Csinálsz egyet? Szerintem megvan hozzá az összes alkatrészed.
Megvannak az alkatrészek.
Csinálok egyet! Akarsz segíteni?
Hogy én? Igen! Várj! Nem lehet.
- Haza kell mennem. - Most rögtön?
Igen, ha a szüleim rájönnének, hogy idefent jártam...
Az csúnya lenne. Szóval, köszönöm, de...
Viszlát! Örökre.
Oké, de most már tényleg mennem kell.
Oké. Viszlát!
Most már tényleg mennem kell. De most.
Oké. Viszlát!
- Szebb, mint a képen! - Tényleg.
Rohannom kell!
Viszlát holnap!
Luca! Merre jártál?
Ki ne mondd, hogy felszín!
Felszín.
Mit mondtál?
Mi történt a lábaddal?
Luca!
- Én... - Elmondod, hol jártál?
Az én hibám.
Elküldtem, hogy keressen tengeri uborkát.
Igen! Sajnálom, nagyi, de nem találtam!
Mama, az élete talán fontosabb, mint a te nasid!
Köszönöm.
Hogy hoztad le?
Ráültem, és lejöttem vele.
Igazából nem. Kilöktem a hátsó ablakon.
Eltartott egy ideig, míg újra összeraktam, de most már rendben van.
Kipróbálod?
Hát, kösz, de kösz, nem.
Úgy értem, szerintem biztos meghalnék.
Na jó, én kipróbálom. Te tartsd a rámpát!
Uram, nem alhatnánk rá egyet?
Bármit is csinálsz, ne mozdulj!
Nem én kellek ehhez! Én inkább ötletember vagyok...
Ragadj el, gravitáció!
Ez normális! Koncentrálj!
El ne mozdulj!
Halott! Én öltem meg!
- Várjunk! Ez jó volt? - Azt a...
Láttad, milyen magasan voltam?
Hé, ügyes volt a rámpatartás!
Gyerünk, építsünk egy másikat!
Gyere, Luca!
Mi bajod van, stupido?
Figyelj, együtt kell ráülnünk!
Ha nem ülsz hátul, és kapaszkodsz az elejébe...
az egész szétesik.
És ki tartja a rámpát?
A teknős. Gyere! Gyorsabb, mint amilyennek látszik.
Oké. Mehet!
Jössz?
Nem. Nem lehet. Kizárt!
Hé! Tudom, mi a bajod! Bruno ott van a fejedben.
- Bruno? - Igen. Néha velem is előfordul.
"Alberto, nem teheted!" "Alberto, meg fogsz halni!"
"Alberto, ne tedd azt a szádba!"
Luca, sima ügy! Ne hallgass a hülye Brunóra!
Miért Brunónak hívják?
Nem érdekel. Nem számít. Hívd úgy, ahogy akarod!
Hallgattasd el! Mondd azt: "Silenzio, Bruno!"
Silenzio, Bruno!
Hangosabban! "Silenzio, Bruno!"
- Silenzio, Bruno! - "Silenzio, Bruno!"
Silenzio, Bruno!
- Még mindig hallod? - Nem! Csak téged!
Jó! Most pedig kapaszkodj!
Igen!
Silenzio, Bruno!
Ajjaj!
Igen!
Igen! Életben vagyunk! Nem hiszem el!
- Ezt kapd ki, Bruno! - Igen!
Mik azok a kis fények?
Szardellák. Oda mennek aludni.
- Tényleg? - Igen.
És a nagy hal megvédi őket. Egyszer megérintettem.
- Tapintásra olyan volt, mint egy hal. - Azta!
A te életed sokkal menőbb, mint az enyém.
Én soha nem megyek sehova.
Csak álmodom róla.
Feljöttél ide.
Hála neked.
Különben sose láttam volna mindezt.
Jártál már valaha az embervárosban?
Igen!
Nem.
De apám sokat mesélt róla. Igazából a szakértője vagyok.
Apád nagyon menő lehet.
Mázlid van, hogy engedi, hogy azt csinálj, amit akarsz.
Ja. Az biztos.
Emlékszel, amikor majdnem nekimentünk a sziklának?
Repültünk, én azt kiabáltam: "Igen!" Te meg azt: "Nem!"
Nem lenne csodás, ha lenne egy igazi Vespánk?
Igen. Ez az álmom.
Igen.
Luca, nézd!
Vad Vespák!
Luca, vedd át a kormányt!
Ez az!
Gyerünk, gyorsabban!
Igen!
Sikerül, Alberto! Sikerül!
Alberto?
Jaj, ne! Elaludtam!
Mi?
Daniela, tényleg muszáj ezt végigcsinálni?
Mit?
Fiam, nagy bajban vagy.
Meg kell ígérned nekünk...
hogy soha többé nem fogsz felosonni a felszínre.
Nagyon sajnálom.
De tudjátok, nem is olyan veszélyes odafent.
Talán megmutathatnám nektek.
Mondtam neked. A fiunknak halálvágya van.
De anya, mi mindig óvatosak vagyunk!
"Mi"?
Én és a barátom, Alberto.
De semmi para! Ő közülünk való.
Igen. Általában van valaki, aki rossz hatással van az illetőre.
Szerencse, hogy értem küldtél!
Luca, ő a bátyám, a te Ugo bácsikád.
Még egyszer köszönjük, hogy ilyen gyorsan jöttél!
Nincs mit.
Üdv, Luca! Nagyon örülök, hogy...
Luca, üsd meg a szívét!
Úgy bizony! Azt a piros izét! Üsd csak meg!
Erősebben!
Kösz szépen! Túl sok az oxigén idefent.
Nem úgy, mint a mélyben. Ahogy majd te is meglátod.
Mi?
Persze, ott nincs napfény, de hát amúgy sincs semmi látnivaló.
Vagy tennivaló. Csak te, meg a gondolataid...
meg bálnatetem, amit megehetsz.
A darabkái belelebegnek a szádba. Nem kerülheted ki.
Nem látod. Szóval, ha...
A száj nyitva, a bálnatetem bemegy.
Igen, ez jó. Ajánlom.
Gyere! Nincs vesztegetni való időnk!
Anya, ezt hogy érti?
Ugo bácsinál fogsz lakni az évszak hátralévő részében.
Nem, az nem lehet!
Akkor legyen két évszak! Hármat akarsz?
Miért csinálod ezt?
A világ nagyon veszélyes hely, Luca...
és ha csak a tenger fenekén vagy biztonságban, ám legyen!
Fogalmad sincs, milyen odafent!
Ismerlek. És tudom, mi a legjobb neked.
Nincs apelláta!
Nézz a szemembe!
Tudod, hogy szeretlek, ugye?
A mélybe küldenek!
Hogy a fura, átlátszó bácsikámnál lakjak!
- Mit csináljak? - Maradj!
Idefent? Keresni fognak.
Oké, az lehet...
de ott is keresni fognak?
Kizárt! Őrültség!
Az a hely biztos tele van Vespákkal. Csak akad egy nekünk is!
Egy igazi Vespa.
Túlélhetnénk ott egyáltalán?
Te meg én? Bármire képesek vagyunk.
Átúszunk Vespavárosba, megkeressük Signor Vespát...
Várj! Te tényleg azt hiszed, létezik egy Signor Vespa?
- Logikus, nem? - De. Folytasd!
És azt mondjuk: "Signor Vespa, építs nekünk egy ilyet!"
Ez a legszuperebb rajz, amit valaha láttam!
Ja, tudom. Luca, gondolj bele!
Minden nap új helyre megyünk vele...
és minden éjjel a halak alatt alszunk.
Senki sem mondja meg, mit tegyünk. Csak te meg én.
Szabadon.
Ragadj el, gravitáció!
Silenzio, Bruno!
Igen!
Gyerünk!
Igen!
Papa, ez meg mi?
Hogy jutunk be?
Gyerekjáték.
Csak ne légy vizes!
Ez a város kicsit zsúfoltnak tűnik!
Hé! Silenzio, Bruno!
Mi bajod van, stupido?
- Bevált. - Látod?
Csak tedd, amit mondok!
Klasszikus emberváros. Elég menő, nem?
Most te jössz! Csak mondd ki!
Hölgyek, mi bajotok van, stupido?
Lehet, hogy rosszul mondtam?
Hűha!
Alberto, ez túl veszélyes!
Menjünk innen!
És hová?
Ez Signor Vespa!
Mannaggia! Már megint!
Mamma mia! Kérem, nincs több berregés!
Ciao! Ciao!
Bíp, bíp!
Portorosso büszkesége közeledik!
Ciao, belle!
Elpirulok tőletek!
Na, ki akarja nézni, ahogy megeszek egy nagy szendvicset?
Itt is van! Ezzel fogunk világot látni!
Hé, segítesz kicsit?
Mamma mia! Beszélj Ercoléhoz! Megsérültél?
Hát, a fejem fáj kicsit...
Nem te, Ciccio! Eredj az útból!
Ó, piccolina, ha csak egy karcolás is esett rajtad...
Valakinek ma mázlija van!
Kinek van mázlija?
Idegenek?
Hadd üdvözöljelek titeket!
Ciccio!
Örvendek, Egyeske és Ketteske!
Tetszik az elegáns öltözéketek!
Honnan szedtétek? Egy holttestről?
Holttestről!
Csak viccelek.
Nézze, Signor Vespa...
Signor Vespa?
Ez a srác vicces!
Ercole Visconti vagyok. A Portorosso-kupa ötszörös győztese.
A Portorosso micsoda győztese?
A Portorosso-kupáé!
Mit gondolsz, miből vettem az én gyönyörű Vespámat?
Hé, ne bámuld! Túl szép hozzád.
Imádom!
A kicsi egy szót se tud kinyögni!
És olyan szaga van, mint a pescheria kukájának!
Hé, a barátomnak isteni illata van!
Bocsi! Jóváteszem!
Ciccio, Guido!
Mit művel?
- Luca! - Alberto!
Csak egy kis fürdő.
- Nem, nem! - Ez vicces!
Ne!
Hé! Ercole, basta!
Nézzenek oda, ki van itt! Dzsuvália!
Hűha! Így edzel a versenyre?
A rémuralmad...
- hamarosan a véget ér! - "Véget ér."
Arra gondolsz, ami egy éve volt? Amikor a verseny közepén feladtad?
Mert nem tudtad abbahagyni a hányást?
Nem adtam fel! Megállítottak!
Szerintem az rosszabb. Most pedig húzz innen!
Jól szórakozom az új barátaimmal.
Ők velem jönnek.
Ugorjatok fel! Jól jönne a plusz súly.
Jó. Menj csak, alapíts klubot! A lúzereknek!
Maggiore! Újabb észlelés! Most a kikötőben!
Tudom. Díjat tűzünk ki. Valaki szép summát fog nyerni.
Én! Én nyerem a díjakat!
Ciccio! Szerezd meg apád szigonyát!
Elkapunk egy tengeri szörnyet!
A tökkelütött azt hiszi, bunkó lehet, mert folyton ő nyeri a versenyt...
amin már nem is szabadna részt vennie, mert túl öreg és túl bunkó hozzá!
Tudod, nekünk, kis halaknak vigyáznunk egymásra, igaz?
Te is hal vagy?
A kis halak. Tudod, azok a gyerekek, akik mások...
furán öltöznek, vagy kicsit izzadósabbak az átlagnál.
Túl sok az infó? Túl sok.
Szóval, a versenyre jöttetek?
A Portorosso-kupára?
Hát, jót dumcsiztunk.
Ezeket le kell szállítanom. Folyton edzeni kell, tudjátok?
Meg kéne kérdeznünk tőle, mi ez a Portorosso-kupa.
A hangos, ijesztő ember azt mondta, úgy szerezte a Vespáját.
Giulia!
Hé, Dzsuvália!
Giulia! A nevem Giulia!
Oké. Ha versenyezel egy kupán, mi a fődíj?
Soldi. Pénznyeremény.
Oké.
- Ne! Folytasd! - Mi? Miért?
- Kérdezd a pénzről! - De az használhatatlan!
- Talán abból lesz a Vespa. - Hogy lesz abból...
- Csak kérdezd meg! - Jó, jó!
- Üdv megint! - Ciao!
Át tudjuk változtatni a pénzt valami mássá?
- Olyasmivé, mint... - Az.
Nem. De azt megszerezhetnétek belőle.
De gyönyörű!
Igen, szükségünk van rá.
Szuper, akkor csak megnyerjük a versenyt!
Ercolét kell legyőznötök.
Oké, akkor legyőzzük Ercolét.
Tényleg? Ez azt hiszi, legyőzi Ercolét!
Először is, állj be a sorba!
Az a bunkó minden nyáron megkeseríti az életemet!
Szóval, senki nem fogja legyőzni, csakis én!
Másodszor, ez nem egy közönséges verseny!
Ez egy hatalmas, fárasztó, hagyományos olasz triatlon.
Úszás, kerékpározás és tésztaevés.
Szükség van csapattársra.
Hát, majd kitaláljuk. Kösz, emberlány!
Hé, várj! Várj, Alberto!
Mi lenne, ha csatlakoznánk a csapatához?
Jobb ötletem van.
Hé, Dzsu... Lány!
Santa mozzarella!
Gratulálok, csatlakozol a csapatunkhoz!
Egyedül versenyzek.
De mi is lehetnénk kis halak!
Hagyd, Luca! Inkább egyedül csinálná végig újra a versenyt.
Talán ezúttal nem fog annyit hányni.
Várjunk csak!
Az én csapatomban akarsz lenni?
Lássuk, mit tudsz!
Jó, próbálj meg ráugrani!
Nem! Mutasd meg neki, hogy te vagy a főnök!
Santa mozzarella! Felfelé nézz!
Azért esel el, mert lenézel.
Sikerült!
Na, benne lehetünk a csapatban?
Ki tudsz kerülni akadályokat?
Mi van, ha egy idős hölgy keresztezi az utadat?
Kibírod a passzív-agresszív verbális bántalmazást?
"Szép bringa, Egyeske és Ketteske!
"Csak vicc volt! A bringád gáz!"
És végül, képes vagy megbirkózni az ördögien nehéz tereppel?
Silenzio, Bruno!
Állj! Mi a helyzet veled?
Legalább úszni tudsz?
Elképesztően rosszul úszom.
Nem tudtok úszni, alig tudtok biciklizni.
Honnan jöttetek egyáltalán?
Nem áruljuk el a titkainkat! Szökevények vagyunk.
Szökevények? Nem tudom, ragazzi...
Kérlek!
A családom egy borzalmas helyre akart küldeni.
Távol mindentől, amit szeretek.
De ha megnyerjük ezt a versenyt, akkor...
szabadok lehetünk.
Az én életem szuper! Csak segítek neki.
Csak adj még egy esélyt!
Nem.
Ti is pont annyira akarjátok, mint én. Éheztek rá.
Ez a legfontosabb.
Kimondottan éhes vagyok.
Perfetto! Te eszel, te biciklizel, én meg úszom.
A kis halak?
A kis halak!
Most már csak a pénz kell a nevezési díjra.
Apámtól.
Jól van, hadd beszéljek én, ti viselkedjetek lazán!
Nem bírja, ha valaki fél.
Szia, papa! Meghívtam pár barátot vacsorára.
Van elég kaja négy főre?
Mi bajod van...
Szerinted mit gyilkol azokkal az izékkel?
Mindent, ami úszik.
Hai visto il giornale ma?
Az a kép hamisítvány, papa!
Portorossóban mindenki azt színleli, hogy hisz a tengeri szörnyekben.
Hát, én nem színlelem.
Leestünk.
Kész a vacsora.
Trenette al pesto.
Oké.
Mit is mondtatok, honnan jöttetek?
Osztálytársak. Genovából.
Luca és...
- Alberto. - Alberto.
És mi szél hozott titeket Portorossóba?
Vicces, hogy ezt kérdezed!
A versenyre jöttek.
A versenyre?
Igen.
Tudod, mit? Hagyjuk!
"Hagyjuk"?
Hagyjuk!
Giulietta! Egy szóra!
Nem akarom, hogy újra versenyezz. Mindig úgy felzaklat!
Papa, per favore, most már van csapatom!
És ott a nevezési díj is. Szűkén vagyunk a pénznek.
Dupla műszakban dolgozom a pescheriában! Mindent megteszek!
Nem adhatom el, ami nincs.
Több hal kellene a hálómba.
Elnézést!
Mi segíthetünk.
Ismeritek a halakat?
Hogy mi? Sok halat ismerünk!
Veszíthet egy ilyen arc?
Dolgozni akartok? Adok én munkát nektek!
Tényleg?
Grazie, papa!
Machiavelli! Ne merészeld...
Ne! Machiavelli!
Elnézést a macska miatt! Nem tudom, mi ütött belé.
Semmi baj. Mi megyünk is vissza a...
Szükségetek lenne szállásra?
Király!
Hoppá! Bocsi! Ez az én...
A rejtekhelyed.
Igen. A rejtekhelyem.
Buonanotte, fiúk!
Megcsúsztam. Viszlát reggel!
- Ez meleg helyzet volt. - Az.
Mekkora darab már ez az apaember?
Az a pasas megöl mindenfélét, az biztos!
Kábé százszor hittem azt, hogy meghalunk.
Nyugi! Hihetetlenek jól csináljuk ezt az ember-dolgot.
Igazad van.
Láttál a biciklin?
Giulia azt mondta: "Nézz fel!" És hirtelen bicikliztem!
Ja. De a Vespánk még jobb lesz, mint egy bicikli.
Mert amint megszerezzük, elhúzunk innen.
Alig várom.
Hogy mesélhetett neki anyám a vérszomjas őrültek városáról?
Még mindig nem hiszem el, hogy ezt tette. Ez nem vall Lucára.
Csak légy óvatos! Mindenhol hemzsegnek majd a szárazföldi szörnyek.
- Daniela! Várj! - Nem ma, te szárazföldi szörnyeteg!
Én vagyok az!
A pikkelyemet is ledobtam ijedtemben!
Jesszus, de erős vagy!
Bocs, csak egy kicsit ideges vagyok.
Nem. Erre szükségem volt. Alaposan felébresztett.
Hűha! Szörnyen nézünk ki.
Undorító!
Gyere! Keressük meg a fiunkat!
Jaj, ne! Alberto! Ébresztő!
Mi? Szivárgott az ég!
Ó! Hát itt vagytok!
Buongiorno!
Jól van, ragazzi! Ha kell a nevezési díj, ki kell érdemelnetek.
- Giulietta, te vagy a kiszállító. - Oké!
Már megyek is! Ciao!
Ti ketten velem jöttök.
Melyik kést kapom?
Egyiket sem.
Buongiorno, Massimo!
Nyitva tartod a szemed, hátha látsz tengeri szörnyet, igaz?
Mindannyian számítunk rád.
Ne aggódj, Tommaso! Résen leszek!
Nem fognak meglógni!
Hé, ez nem sétahajókázás!
Tegyétek magatokat hasznossá!
Hé, ne idétlenkedjetek ott hátul!
Egy tengeri szörny ette meg.
Micsoda?
Ma, no. Így jöttem a világra.
Mannaggia, ma nem valami jó a fogás!
Talán mert egy kísértetjárta haltemető felett vagyunk.
Mi tudjuk, hogy nem kísértetjárta, de a halak azt hiszik, hogy az.
Ebben a napszakban a legtöbb hal arrafelé lesz.
- Ciao, Giulia! - Ciao!
Új személyes rekord!
Santo pecorino!
A barátaid ismerik a halakat.
Benissimo! Menjünk, iratkozzunk fel!
Na jó! Mi a tervünk? Gondolkozz, Daniela!
Mindig mindent te csinálsz!
Ezt most magamra vállalom.
- Biztos vagy benne? - Igen. Megoldom.
Üdv, fiatalember!
- Senkit sem versz át! - Lorenzo...
Tényleg azt hitted, hogy megúszod?
- Renzo... - Azt hitted, nem találunk meg?
- Tudod, mit? - Nem hiszem, hogy...
Itt az ideje, hogy hazamenjünk!
Legyen ez lecke számodra!
Menj! Fuss, mielőtt az anyja ideér!
Mégsem tudom megoldani.
Te nem, de én igen! Megismerem a fiamat, ha...
...látom.
Jaj, a cápába!
Grazie, papa! Gyertek, jobb, ha sietünk!
Oké.
Portorosso népe!
Én vagyok az, Giorgio Giorgioni!
Tengeri szörnyek vadásza, és szeretett tésztaszállító!
Tengeri szörnyek vadásza?
Ez csak Signora Marsigliese.
A verseny szponzorának dolgozik.
Ez nagyon hosszú lesz.
A legfinomabb tészta Liguriában, amit minden család megengedhet magának!
Térj rá a szabályokra!
Lelkesedés! Imádom látni!
Aki meg akarja nyerni híres versenyemet...
elsőként merészkedik bátran az öböl alattomos vizébe...
felfal egy rejtélyes tálnyit az én finom tésztámból...
és felteker a Portorosso-hegy tetejére, meg vissza!
Elég keménynek hangzik.
Igen. Veszíteni nehéz. Mi nyerni fogunk!
Imádom az önbizalmadat! De ne feledd, le kell győznünk...
Bajnok érkezik!
Ciao, ciao!
Ercole!
Nem vagy egy kicsit öreg ehhez, Ercole?
Signora! 16 éves vagyok!
Tavaly is ezt mondtad.
De idén igaz.
Talán inkább meg kéne spórolnotok a pénzeteket, ragazzi!
Idén Ercole dönti meg a rekordot, immár hatodszor egymás után.
Ó, ne! Nem hiszem el!
Dzsuvália, te összeálltál ezekkel a csavargókkal?
Ne törődj vele!
Ó, bárcsak megtehetnéd!
Félek, a barátaidnak le kell perkálni a városon kívüli furaalak-adót!
Hé! Ercole! Vissza kell adnod!
Ercolénak semmit sem kell tennie!
Egy, ő a Portorosso-kupa bajnoka!
Kettő, csodás az élete, és mindenki szereti!
Nem szeretnek téged! Félnek tőled.
Emelje fel a kezét, aki szeret!
Látod? Mindenki. Még te is.
Na jó, elég! Gyerünk, Luca!
Nahát! A csavargók verekedni akarnak! Hűha!
- Alberto! - Silenzio, Bruno!
- Ne feledd, ez a Vespánkért van! - Állj!
Egy Vespa?
Az olyan proli, mint te, nem járhat Vespán!
Ercole, te csak félsz, hogy véget vetünk a te...
- igazságtalan rémuralmadnak! - "...rémuralmadnak."
Valami új?
Igen. Mondok egy újat! Úgy nézel ki, mint egy...
- Harcsa. - Harcsa!
A fenéken táplálkoznak, és béna kis bajuszuk van.
Pofa be!
Ide figyelj, piccoletto...
Én ilyen gyerekeket eszem reggelire!
Bedobom őket a cioccolatámba, és...
finiti!
Tessék, iratkozz csak fel!
Az lesz a küldetésem, hogy elpusztítsalak.
Jó kis verseny lesz, mi?
Sajnálom, ma nincs autogram!
Letehetitek a kezeteket!
Luca! Bravó, megcsináltuk!
Giulia Marcovaldo.
Ciao, Giulia! Egyfős csapat?
Ma nem.
- Luca Paguro. - Alberto Scorfano.
Oké, ragazzi, egy hetünk van edzeni!
Menni fog!
Várj, mi ez?
Minden évben más a tészta. Mindenre készen kell állnod!
Lehet cannelloni, penne, fusilli, trofie, még lasagne is.
És forchettát kell használnod. Ez a szabály.
A szabályok a szabálykövetőkre vonatkoznak.
Szent ponty! Nem fog menni.
Tudom!
És ne feledd, piccoletto...
Forza, Luca, ne hagyd, hogy hasson rád! Meg tudod csinálni.
Oké. Silenzio, Bruno! Indulás!
Nem megy!
Gondolom, így úsznak az emberek.
Kínos.
Láttok tengeri szörnyet?
Nem. De egy kis csalit igen.
Jaj, ne! Ez Ercole! Gyerünk!
- Luca! Gyorsabban! - Miért nem haladunk?
Ercole?
- Guido! - Elcsúsztam.
Ciccio, pofozd meg Guidót!
Még egyszer! Erősen!
Hova tűnt a másik?
Ercole!
Giulia! Ez gyapjú! Nem érheti víz!
Ciccio, szárítsd meg, subito!
Luca! Alberto!
Jól vagy?
Jól vagyunk! Jól!
Hát, azt hiszem, ennyi edzés elég volt mára.
- Igen. Egyetértek. - Aha.
Á, Ciccio! A motort! Lassan meglépnek!
Guido, pofozd fel Cicciót!
Megvetően!
Rúgjon bele!
Van egy ötletem.
Édesem!
Srácok, játszhatok? Hoppá, bocsi! Nem vagyok hozzászokva a lábhoz.
Ó! Oké.
Hozd a labdát!
Gyere, és vedd el!
Nem a mi gyerekünk, ez se a gyerekünk.
Szeretném látni, hogy Bianca Branzino utánam csinálja!
Szép volt, csapat! Kiérdemeltétek a ma esti tésztát!
Ehetek kézzel?
Hol lehet?
Hát, legalább nyertél. Azt hiszem.
Azt hiszem, igen.
Gyere! Csak tovább kell keresnünk.
Alberto! Azt hiszem, láttam a szüleimet!
Kizárt. Mondtam, hogy úgyse jönnek ide.
De mi van, ha mégis? Vissza fognak küldeni a mélybe!
Nyugi! Nem fog megtörténni.
Jól van, fiúk! Elég jól ment ma, de beszéljünk a technikáról!
Ragazzi! Segítsetek a hálóval!
Te! A nagyobb, erősebb.
Mindjárt jövök.
Nyerni fogunk!
És megkapod a Vespádat.
Miért is akarsz egy Vespát?
Mert csodálatos lesz.
Én és Alberto minden nap egy új helyre megyünk majd vele.
És minden este a halak alatt alszunk.
A halak alatt? Jó.
Mi a helyzet veled? Mit fogsz csinálni, ha nyersz?
Odaállok mindenki elé, és elkiabálom magam: "Mondtam, hogy nyerek!"
Igen.
És aztán?
Hát, ez az.
Tudod, iskolaidőben a mamámmal élek Genovában.
És minden nyáron idejövök...
és mindenki azt hiszi, hogy csak valami fura gyerek vagyok...
aki nem tartozik ide.
Azt hiszem, tudom, mit érzel.
Ugye? Ezért kell győznünk.
A város minket fog ünnepelni!
Ercolénak vége lesz!
Bocsi! Túl sok?
Anyukám szerint néha túl sok vagyok.
Dehogy! Nekem nem.
Ugye tudod, hogy azok nem halak?
Dehogynem! Alberto mesélte.
Gyere velem!
Ez egy teleszkóp.
Az öreg Bernardi megengedi, hogy használjam.
A távolabbi dolgok közelinek látszanak benne. Nézd!
Látsz halat?
Akkor mik azok?
Csillagok. Mint például a Nap.
Óriás, lángoló tűzgolyók!
Szóval Alberto tévedett.
És a csillagok körül bolygók keringenek.
Nézd!
Ez a Szaturnusz. A kedvencem.
Ez a legkönnyebb a bolygók közül.
Ha lenne egy óceán, ami elég nagy, hogy megtartsa, lebegne rajta!
Hűha!
Gyerünk, Luca!
- Szóval így repülnek a gépek? - Si.
- És vannak nagyvárosok is? - Si.
Még Portorossónál is nagyobbak?
Például Genova! Konkrétan 20-szor nagyobb.
És egy nagy, kerek sziklán élünk, ami egy csillag körül lebeg...
a Naprendszerben?
Király, ugye?
És van valami a Naprendszeren túl?
Csak egy galaxis, tele naprendszerekkel.
- És aztán? - Egy galaxisokkal teli univerzum!
És aztán?
És aztán...
Nem tudom.
De jövőre, haladó csillagászat-órán a suli teleszkópját fogom használni.
Szóval, talán kiderítem.
Az hatalmas. Bárcsak megmutathatnám neked!
Csak ígérd meg, hogy mindent elmondasz, amit látsz!
Bocsi! Túl sok vagyok?
Soha.
Luca! Már mindenhol kerestelek.
- Ó, bocsi! - Csak gyere! Menjünk!
Kölcsönkérhetném ezt? Csak ma estére.
A tiéd lehet.
Az univerzum konkrétan a tiéd!
Hűha! Köszönöm!
Luca!
Oké.
Hova megyünk?
Gyere! Mutatni akarok valamit.
Ezt nem fogod elhinni! Azok nem halak!
- Mi? - Bizony!
Giulia elmagyarázta nekem.
Azok tüzek. De úgy milliószor nagyobbak.
Dehogy azok!
Hamarosan a miénk leszel, édes Vespa!
Vess rá egy pillantást!
Mindenre gondoltam, amire szükségünk lesz.
Még a lángot is odarajzoltam.
Ez annyira király!
És vihetünk magunkkal teleszkópot is!
Igen! Ez villámot lő ki!
Nem!
Bele kell nézni.
Giulia azt mondja, az iskolájában van egy még nagyobb.
Várj! Mi lenne, ha meglátogatnánk ott?
Miért látogatnánk meg?
Elég érdekesnek hangzik.
Azért szerzünk magunknak egy Vespát, hogy egyedül éljünk.
Nincs szükségünk iskolára! Nincs szükségünk senkire!
Nem próbálhatnánk ki?
Csak pár napra?
Luca, tengeri szörnyek nem járhatnak iskolába!
Szerinted mi történik, ha meglátják a halarcodat?
Hé, nézzétek, ki van itt!
És nincs itt Giulia, hogy elbújjon mögé!
- Gyere, menjünk! - Nem!
Valami nem stimmel veletek.
Úgy értem, a szagon kívül.
Titkoltok valamit.
Talán azt, hogy okosabbak vagyunk nálad?
Ezt nem igazán titkoljuk.
Elég nyilvánvaló.
Tudjátok, az emberek azt hiszik, rendes srác vagyok. Folyton viccelek.
De valójában nem vagyok az.
- Állj! - Várj a sorodra, piccoletto!
Szeretném, ha felfognátok.
Egy, ez az én városom...
kettő, nem akarom, hogy itt legyetek!
Azt mondtam, állj!
Tedd azt le, piccoletto! Még megsérülsz.
Engedd el!
Eredj! Most rögtön! Mielőtt meggondolom magam.
Senki sem akar itt látni titeket, idioti! Fussatok csak!
Miért dühítetted fel? Ott kellett volna hagynunk.
Nem! Semmi gond!
Ura voltam a helyzetnek.
Csak annyi a dolgod, hogy követed a példámat, emlékszel?
Ébresztő!
Gyerünk! Hajrá, Alberto! Ez az!
Nem.
Tengeri szörny!
Ugo?
Ébresztő!
Csak két nap van hátra a versenyig.
Espresso!
Gyerünk, Luca!
Hajrá!
Hé, ne szurkoljatok neki!
Ez jó móka!
Hé!
Ez elképesztő!
Nahát!
Nem tudom, Lorenzo. Túl kemény voltam vele?
Nem. Csak próbáltad óvni őt.
Az én hibám.
Nem figyeltem rá eléggé.
De én voltam az, aki el akarta küldeni.
Soha nem hittem volna, hogy ilyet tesz.
- Mintha azt se tudnám... - Képes vagy rá, Luca!
...hogy ki ő!
Nyomás!
- Luca! - Luca!
Luca, állj meg!
Luca!
Hova megyünk?
Ez egy rövidebb út.
Meredekebb, kemény terep... Nekem tetszik.
Te miért nem edzel?
Én mindig edzek.
Bravó, Luca! Ez volt az eddigi leggyorsabb.
Srácok, nézzétek!
Ez a vonat Genovába.
Ez a te iskoládba megy?
Igen.
Azon gondolkodtam, vajon az iskolád mindenki előtt nyitva áll?
Hát, egy kis pénzbe kerül, de azt hiszem, igen.
Nagyszerű! Köszönöm, Giulia...
hogy megmutattad az unalmas dolgot, ami elvisz minket a szörnyű helyre.
Most koncentrálhatnánk arra, ami fontos?
Ha elveszítjük ezt a versenyt, nem megyünk sehova.
Santa mozzarella! A lejtő!
Tudom, ijesztőnek látszik. De azt tudnod kell...
Abbahagynád a parancsolgatást?
Mi a bajod?
A barátja vagyok. Tudom, mire van szüksége.
Á, igen? Na, akkor mire van szüksége?
Rám. Majd úgy megyünk le, ahogy a szigeten. Együtt.
Ne!
Alberto, állj meg!
Bruno beszél belőled!
Nem! Biztos vagyok benne, hogy csak én!
- Állj meg, Alberto! - Engedj el!
Vigyázz!
Porca paletta, mi volt ez?
Ne most, Ciccio! Szemeket a vízre!
- Mozgás! - Oké.
Ó, ne! Luca! Alberto!
Meg fog látni minket. Gyere már!
Nézd, csak meg akartam mutatni neked, hogyan kell csinálni.
Nem tudod, hogy kell csinálni!
Lejöttünk a dombról, nem igaz?
Belezuhanunk! A tengerbe!
Minden rendben!
Semmi sincs rendben! A szüleim megláttak!
Luca, nincsenek itt a szüleid!
Összevissza beszélsz!
Ez a város megőrjít.
Csak meg kell nyernünk azt a Vespát, és elhúzni innen.
Ott se lesz más.
Én nem akarok...
Én iskolába akarok járni.
Már megint ezzel jössz? Nem járhatunk iskolába.
Csak félsz, hogy nem vagy rá képes!
Én nem félek. Te vagy az, aki folyton megijed!
Fogd be!
Mi történik, ha a lány meglát? Ha bárki meglát?
Szállj le rólam!
Életben vagytok!
Soha többé nem ülhetsz fel a biciklimre.
Maradj a kajánál, nagyfiú!
Mi folyik itt?
Semmi. Térjünk vissza a kiképzésre!
Ami azt illeti, szeretnénk kérdezni valamit.
Arra gondoltunk, esetleg veled mehetnénk az iskoládba?
Santo pecorino! Ez a világ legjobb ötlete!
Igen! Hát persze!
Giulia, az iskoládba mindenféle embert felvesznek?
Úgy értem, mi van, ha egyesek nem emberek?
Alberto...
Mi lenne, ha egyesek, nem is tudom, tengeri szörnyek?
Tengeri szörnyek?
Kétlem, hogy az iskolád felvenne tengeri szörnyeket, igaz?
Fura vicc, Alberto!
Ja, elég nehéz elképzelni.
- Úgyhogy hadd mutassam meg! - Ne!
- Ne már! - Giulia, várj!
Nincs időnk szórakozni.
Segítség!
Ne bánts minket!
- Látod? Tudtam, hogy... - Tengeri szörny!
Hallottátok ezt? Erre!
Luca!
Ne közelíts!
Tengeri szörny! Ott van!
Ragazzi, most!
Ne!
Idioti, hagytátok megszökni!
A csónakba! Megölünk egy tengeri szörnyet!
Hát itt vagytok! A kedvenceteket készítettem...
trenette al pestót.
Hol van Alberto?
Elment, Signor Marcovaldo.
Tudjátok, hová ment?
Nem. De nem hiszem, hogy azt akarja, keressék.
Talán nem. De hátha.
Oké.
Ketten is versenyezhetünk!
Te úszol és eszel, már mindkettőt csináltad korábban...
- Luca, én... - ...én meg biciklizem!
Lehet ilyet, nem?
- Luca! - Minden rendben lesz, menni fog...
A halak alatt alszik. Most már értem.
Meg tudom magyarázni.
Pont Portorossóba kellett jönnötök?
Láttad ezt a várost?
Apám tengeri szörnyekre vadászik!
Luca, el kell tűnnöd innen!
De én azt hittem, mi vagyunk a kis halak!
Szerinted én azt akarom, hogy elmenj?
Ilyen boldog még...
Figyu, egyszerűen nem éri meg!
Te ezt nem érted.
Nem, nem értem.
Kockáztatod az életed egy Vespáért?
A szüleim el akartak küldeni.
Ezért csináltuk ezt az egészet.
De most már vége.
Viszlát, Giulia!
Sajnálom.
Alberto?
Mit keresel te itt?
Sajnálom.
Nem kellett volna megtennem. Bárcsak visszacsinálhatnám!
Jó, oké. Sajnálod. Most pedig menj el!
Alberto?
Mik azok a jelek a falon?
Mondd el, mit jelentenek!
Akkor kezdtem, amikor apám elment.
Te egyedül éltél itt, ennyi napon át?
Egy idő után abbahagytam a számolást.
Azt mondta, elég idős vagyok, egyedül is boldogulok.
Csak arra gondoltam, hogy...
Talán meggondolná magát.
Őszintén szólva, megértem.
Jobb neki nélkülem.
Neked is jobb.
Ez nem igaz!
De igen!
Te nem olyan vagy, mint én. Te jó gyerek vagy.
Én meg olyan, aki mindent elront.
Silenzio, Bruno! Ez csak a buta hang a fejedben!
Ezt te tanítottad nekem.
És hogy szerzünk egy Vespát? Világot látunk...
Hagyjuk már ezt, oké?
Figyu, nekünk nem lett volna szabad barátkoznunk egymással!
Ne mondj ilyet!
- Alberto? - Tűnj innen!
Nem mondom el még egyszer.
Oké. Én megyek.
Megyek, megnyerem a versenyt.
- Mi? - Igen.
Igen! És akkor a Vespa a miénk lesz!
És együtt elutazunk rajta!
Luca, ez őrültség!
Hát, lehet, hogy őrült vagyok.
Ragadj el, gravitáció!
Luca!
Mit művelsz?
Jól vagyok! Holnap visszajövök!
Helyrehozom!
Ki akarsz lépni a csapatodból?
Igen. Ha lehet.
Luca! Mit keresel te itt?
Ne aggódj! Egyedül fogok versenyezni.
Megteheted, ha akarod, de nem ajánlom.
Köszönöm!
De hogy fogsz...
Úgy értem, mi lesz, ha a...
Nem úszhatsz!
Megint egyedül maradtál?
Önkéntesek, elkéstek!
Egy csésze minden gyereknek.
- Igen. Gyerekenként egy csésze. - Igen.
- Értjük! - Tessék!
Majd amikor Giulia, tudják...
Hajrá, Guilia!
Ciccio, maradj nyugton! Olívaolaj.
Úgy szeli majd a vizet, mint egy kés.
Egy olajozott kés.
Nevetnem kell!
Úgy tűnik, még a rémes barátaid sem akarnak a barátaid lenni!
Luca! Ez nagyon rossz ötlet!
Hé, csavargó!
Nincs pénzed rendes fürdőgatyára?
Signore e signori, hamarosan elkezdődik a Portorosso-kupa!
Tudjuk, hogy mostanában volt néhány észlelés, de ne féljenek!
Ha ma felbukkan egy tengeri szörny, készen állunk!
Úszók, felkészülni!
Micsoda?
Ússz, Ciccio! Gyerünk!
Ússz!
Trenette!
Gyerünk!
Köszönöm.
Ne nekem köszönd!
Hagyd a sírást, eredj Guido után! Idióta!
Andiamo! Futás!
Finito!
Per mille cavoli, Guido! Gyorsabban!
Egyél, idióta! Piu veloce!
Hé, ez nem megengedett!
Végzett!
Kész!
De valahol itt kell lennie.
Ki szomjas? Vizet valakinek?
- Jaj, ne! - Már megint!
Ez ő! Luca, állj meg!
Sajnálom, anya! Sajnálom, apa! Ezt muszáj végigcsinálnom!
Azonnal gyere vissza!
Hűha! Milyen gyors!
Micsoda?
Hoppá! Scusa!
Majd elkaplak a... lejtőn!
Dzsuvália, te még sose jutottál el a lejtőig!
Micsoda?
Impossibile! Csalás! Arbitro! Bírót!
Ne!
Jaj, ne most! Ne már!
Már olyan közel vagyok!
Luca!
Maradj ott!
Alberto!
Jövök segíteni!
Mi a baj, piccoletto?
Megijedsz egy kis esőtől?
Hé!
Utoljára mondom, ti ketten nem tartoztok ide!
Takarodjatok a városomból!
Tengeri szörny! Ott van!
Ciccio! A szigonyomat! Veloce!
Alberto...
Ne, állj meg! Maradj ott!
Te még rendben vagy!
Alberto, várj!
Ne!
Micsoda?
Te tényleg őrült vagy!
Tőled tanultam!
Menjünk a vízhez!
Ne! Ciccio!
Itt van, tessék!
Hahó! Elnézést!
Félre az útból! Via, via!
Luca!
Bocsánat!
- Jaj, ne! Luca! - Fiam!
Akkor kellett volna elmennetek, amikor mondtam!
Most meg kell ölnöm pár tengeri szörnyet!
Viszlát, gonosz és igazságtalan uralom!
Ne!
Giulia!
Mostri marini! Add ide!
Giulia! Jól vagy?
Igen. Semmi bajom.
Kösz, srácok!
Giulietta!
Papa! Én...
- Ezt nézzétek! - Nem mentek ti sehova! Gyerünk!
Én láttam meg őket először! A jutalom az enyém!
Nem félünk tőled!
De mi félünk tőletek!
Mindenki retteg és undorodik tőletek...
mert szörnyek vagytok!
Elég! Ők nem szörnyek!
Tényleg? Hát akkor kicsodák
Én tudom, kik ők.
Luca és Alberto...
és...
Ők a győztesek!
- Luca! - Engedjenek át!
- Mi? - Ez komoly?
Nem lehetnek ők a győztesek! Még csak nem is emberek!
Signora Marsigliese?
Gyakorlatilag, jogi értelemben...
igen, ők győztek!
Győztünk?
Kit érdekel, hogy győztek? Ezek tengeri szörnyek!
Micsoda? Ne már! Hé!
Ciccio! Guido! Új szigonyt!
Idioti! Legyen végre valami hasznotok egyszer a szánalmas életetekben!
- Guido! - Ciccio!
Hoppá!
Ne, piccolino!
Vége a rémuralomnak! Végre vége!
- Luca! - Luca!
Félholtra aggódtuk magunkat...
- ilyet soha többé ne csinálj! - Ne haragudjatok!
És hihetetlen jól versenyeztél, és megmutattad az embereknek!
Olyan büszke vagyok rád, és úgy haragszom rád!
Szeretlek, anya!
Fiam!
Signore e signori...
az idei Portorosso-kupa győztesei...
a kis halak!
Igen!
- El se hiszem, hogy nyertünk! - Nyertünk!
Igen! A kis halak!
- Add azt ide! - Tessék.
Sikerült!
Győztek!
Íme, a világ legszebb Vespája!
Tökéletes!
Mama! Te mit keresel itt?
Hétvégente általában bejövök a városba.
Kapjatok el, ha tudtok!
Kis halak mindörökre!
Elképesztő volt, amit ma véghez vitt!
De nem hagyhatjuk, hogy ebben a világban maradjon.
Ugye?
Lesznek olyanok, akik soha nem fogják elfogadni.
De olyanok is, akik igen.
És úgy tűnik, megtalálja a jó embereket.
Na és hová mentek először?
Még egy ideig itt maradunk.
Rendbe kell hoznunk, mielőtt Föld körüli útra indulunk vele.
Oké. Azért el ne felejtsetek csomagolni!
Santo gorgonzola! Csomagolnom kell! A suliba!
Á, igen, a suli! Annyi mindent fogsz megtanulni!
Itt hagyhatok neked pár könyvet.
Tényleg?
Gyere, Alberto!
- Megvan az ebéd a vonatútra? - Si.
Pulcsi? Ha hideg lesz?
Milliószor mondtam, si!
Én is szeretlek, papa.
Santa mozzarella, megcsináltuk!
Giulia, alig várom, hogy versenyezzünk jövő nyáron!
Vagy csak érezzük jól magunkat.
Ciao, Giulia!
Akkor hozzuk rendbe a Vespánkat!
Ja, akartam már mondani.
Fura, de lehet, hogy eladtam.
Luca!
Anya? Ti meg mit kerestek itt?
Ha megígéred, hogy minden nap írsz nekünk...
és a lehető legeslegeslegjobban vigyázol magadra...
akkor elmehetsz az iskolába.
Ez komoly?
Minden el van intézve. Giuliánál és az anyukájánál fogsz lakni.
A barátod beszélte rá őket.
Nem ment könnyen.
Luca, megígéred?
Igen! Megígérem!
Köszönöm!
Ne feledd, ránk mindig számíthatsz! Rendben?
Hé! Nézz a szemembe!
Tudod, hogy szeretlek, ugye?
Tudom.
Gyere, Alberto! Indul a vonat!
A te cuccod hol van?
Hát, tudod...
Jössz, ugye?
Jönnék, de Massimo megkérdezte, nem akarnék-e itt maradni.
Beköltözni hozzá. És arra gondoltam...
Szerintem szüksége van rám. Érted?
Nélküled nem tudom végigcsinálni!
De én mindig ott leszek veled.
Ha legközelebb leugrasz egy szikláról...
vagy rászólsz Brunóra, hagyjon békén...
az én vagyok.
De honnan fogom tudni, hogy jól vagy?
Elhoztál a szigetről, Luca.
Jól vagyok.
De most komolyan, ez mit jelent?
Fogalmam sincs. Menj, és derítsd ki nekem, jó?
Menj, Luca!
Menj!
Igen!
Fine (VÉGE)
ALBERTO SURACE-NAK, PATTY ANN BUCHHOLZ WILLRETTNEK (1974-2020),
ÉS A BARÁTOKNAK, AKIK KIHÚZTAK MINKET A VÍZBŐL, ÉS SEGÍTETTEK UTAT TALÁLNI.
A feliratot fordította: Csonka Ágnes
Egyesek szerint őrültség, hogy a mélyben élek.
Szerintem meg ők az őrültek, nem én.
Kellemes, egyszerű élet.
Nincs az a nagy nyüzsgés, a sok felesleges dolog.
Bálnatetem.
De jól fogod érezni magad.
Hallasz majd beszélni. Képes vagyok megállás nélkül...
akár 12 órán át is beszélni.
Te meg hallgathatod, úgyhogy szerencsés vagy.
Szép volt!